- Деталі
- Перегляди: 3091
ISSN 2410-7751 (Друкована версія)
ISSN 2410-776X (Електронна версія)
"Biotechnologia Acta" Т. 8, № 2, 2015;
https://doi.org/10.15407/biotech8.02.078
С. 78-83, Бібліогр. 18, англ.
УДК: 57.023 581.1
С. В. Ісаєнков 1, A. Міан 2, Ф. Й. М. Маатхаус 2
1Інститут харчової біотехнології та геноміки НАН України, Київ
2Йоркський університет, Великобританія
Метою роботи було підвищення соле- та посухостійкості рослин рису за допомогою надекспресії гена одного із ТРК-каналів, а саме OsTPKa. Цього було досягнено методом агробактеріальної трансформації рослин геном, що кодує калієвий двопоровий канал OsTPKa. У ході проведення експериментів виявлено, що підвищення рівня експресії гена цього каналу в трансформованих рослинах рису поліпшує показники стійкості до високих концентрацій солей, водного стресу та дефіциту K+. Рослини, які мали підвищений рівень експресії OsTPKa, демонстрували кращий рівень росту, зменшення накопичення іонів Na+ у своїх тканинах за умов сольового стресу та дефіциту K+.
Ключові слова: надекспресія гена, що кодує калієвий канал OsTPKa, Oriza sativa, сольовий стрес, водний стрес, дефіцит калію, вакуолярні калієві канали.
© Інститут біохімії ім. О. В. Палладіна НАН України, 2015
- Деталі
- Перегляди: 3082
ISSN 2410-7751 (Друкована версія)
ISSN 2410-776X (Електронна версія)
"Biotechnologia Acta" Т. 8, № 2, 2015;
https://doi.org/10.15407/biotech8.02.069
С. 69-77, Бібліогр. 28, укр.
УДК: 561.143.6
СЕЛЕКЦІЯ in vitro ТРИТИКАЛЕ ОЗИМОГО НА СТІЙКІСТЬ ДО ВОДНОГО ДЕФІЦИТУ
С. В. Пикало1, М. О. Зінченко2, С. І. Волощук1, О. В. Дубровна2
1 Миронівський інститут пшениці імені В. М. Ремесла НААН України, Київська область
2 Інститут фізіології рослин і генетики НАН України, Київ
З використанням селективної системи з низькомолекулярним манітом проведено пряму та ступінчасту селекцію in vitro і здійснено добір калюсних ліній тритикале озимого, стійких до модельованого водного дефіциту. У результаті досліджень із лінії 38/1296 та сорту Обрій виділено відповідно 5 і 4 стійких калюсних ліній, які мали високий рівень виживання на селективному середовищі з 0,6 М маніту і зберігали морфогенний потенціал. Із стійких культур індуковано рослини-регенеранти й оптимізовано їх дорощування, укорінення та переведення в умови in vivo з подальшою перевіркою на стійкість до водного дефіциту. Під час перевірки за умов модельованої 3-тижневої посухи було встановлено, що порівняно з нестійкими рослинами регенеранти зі стійких ліній характеризувались достовірно вищим відносним вмістом води та вільного проліну. Ступінчаста селекція in vitro була ефективнішою, оскільки в результаті добору виділено більшу кількість стійких калюсних форм. Оцінювання рослин-регенерантів тритикале, одержаних зі стійких калюсів, виявило підвищений рівень толерантності до водного дефіциту.
Ключові слова: Triticosecale, селекція in vitro, рослини-регенеранти, осмотичний стрес.
© Інститут біохімії ім. О. В. Палладіна НАН України, 2015
- Деталі
- Перегляди: 1104
ISSN 2410-7751 (Друкована версія)
ISSN 2410-776X (Електронна версія)
"Biotechnologia Acta" Т. 8, № 2, 2015;
https://doi.org/10.15407/biotech8.02.058
С. 58-68, Бібліогр. 16, англ.
УДК: 582.28+581.19+576.345
М. В. Цивінська1, 2, В. О. Антонюк3, Л. В. Панчак4, О. Ю. Ключівська3, Р. С. Стойка1, 3
1Львівський національний університет імені Івана Франка, Україна
2Науково-дослідний експертно-криміналістичний центр при ГУМВС України у Львівській області
3Інститут біології клітини НАН України, Львів
4Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького, Україна
Метою роботи було дослідити хімічний склад і біологічну дію метанольного екстракту висушених базидіом Lactarius quetus, L. Volemus і молочного соку цих грибів на клітини ссавців та організм безхребетних. Встановлено, що свіжий сік грибів Lactarius quetus знижує життєздатність трансформованих мишачих фібробластів лінії L929 і спричинює загибель ракоподібних (циклопи) планктону. Екстракт висушених базидіом фракціонували різними органічними розчинниками за схемою, описаною нами раніше для Lactarius pergamenus. Фракції аналізували газовою хроматографією — мас-спектрометрією. Найбільшим асортиментом сполук характеризується перша (гексанова) фракція, що містить речовини, для аналізу яких необхідним було додаткове розділення на колонці силікагелю. Отримані фракції містили велику кількість насичених і ненасичених вищих жирних кислот і їх ефірів, сесквітерпенових сполук і фталатів. Їхній склад і вміст у грибах досліджуваних видів суттєво відрізняється. За результатами аналізу хімічного складу базидіом грибів зроблено висновок про те, що основну захисну функцію у L. quetus, наймовірніше, виконують сесквітерпенові сполуки азулено вого ряду — лактароруфін А і В. Оскільки у гриба L. volemus азулен та його похідні містяться у значно меншій кількості, біологічна активність його молочного соку щодо клітин ссавців і дрібних ракоподібних є менш вираженою.
Ключові слова: гриби Lactarius pergamenus, L. quetus, L. volemus, метанольна екстракція, газова хроматографія, мас-спектрометрія.
© Інститут біохімії ім. О. В. Палладіна НАН України, 2008
- Деталі
- Перегляди: 3193
ISSN 2410-7751 (Друкована версія)
ISSN 2410-776X (Електронна версія)
"Biotechnologia Acta" Т. 8, № 2, 2015;
https://doi.org/10.15407/biotech8.02.052
С. 52-57, бібліогр. 15, англ.
УДК: 577.21+604.6:582.983.2+631.348
А. М. Тараненко, Л. О. Сахно, Б. В. Моргун, М. В. Кучук
Інститут клітинної біології та генетичної інженерії НАН України, Київ
Метою дослідження було здійснення аналізу 10 ліній ріпаку, створених в Інституті клітинної біології та генетичної інженерії НАН України, для підтвердження наявності та функціональності перенесеного транс гена CP4 epsps, а також відмінності цих ліній від зареєстрованих трансформаційних подій GT73 і GT200 (Monsanto).
Проведено виділення загальної ДНК ріпаку, аналіз методом полімеразної ланцюгової реакції, електрофоретичне розділення та візуалізацію ампліконів у агарозному гелі, а також тестування зелених рослин на стійкість до гліфосату в умовах теплиці. Виявлено структурну відмінність 7 трансгенних ліній від зареєстрованих трансформаційних подій GT73 та GT200. У рослин, які містили синтетичну послідовність CP4 epsps відзначено стійкість до гербіциду за умов закритого ґрунту. Підтверджено унікальність ново отриманих трансформаційних подій і перспективність їх використання в селекційній роботі.
Ключові слова: ріпак, гліфосат, генетична трансформація, ген CP4 epsps.
© Інститут біохімії ім. О. В. Палладіна НАН України, 2015
- Деталі
- Перегляди: 3176
ISSN 2410-7751 (Друкована версія)
ISSN 2410-776X (Електронна версія)
"Biotechnologia Acta" Т. 8, № 2, 2015;
https://doi.org/10.15407/biotech8.02.036:
С. 36-51, Бібліогр. 115, англ.
УДК: 577.152.087:581
ЖАСМОНОВА КИСЛОТА: РОЛЬ У БІОТЕХНОЛОГІЇ ТА РЕГУЛЯЦІЇ
БІОХІМІЧНИХ ПРОЦЕСІВ РОСЛИН
Л. М. Бабенко1, І. В. Косаківська1, Т. Д. Скатерна2
1Інститут ботаніки ім. М. Г. Холодного НАН України, Київ
2Інститут біоорганічної хімії та нафтохімії НАН України, Київ
Проаналізовано дані літератури та результати власних досліджень авторів щодо ролі жасмонової кислоти в регуляції біохімічних процесів рослин та її можливого застосування в біотехноогії. Розглянуто основні етапи синтезу жасмонатів. Висвітлено властивості ензимів, які беруть участь у біосинтезі жасмонатів. Наведено дані щодо участі жасмонової кислоти та її похідних у регуляції проростання насіння, процесів старіння, детермінації статі, утворенні целюлози, особливостей взаємодії з абсцизовою кислотою, а також в експресії генів, формуванні імунної реакції за стресів та уражень патогеннами. Описано вплив жасмонової кислоти на ультраструктуру клітин. Розглянуто перспективи використання жасмонатів у біотехнологічних розробках.
Ключові слова: біотехнологія жасмонової кислоти, регуляція реакцій метаболізму.
© Інститут біохімії ім. О. В. Палладіна НАН України, 2015